DIMARTS DE LA SETMANA XIX / II
Lectura primera Ez 2,8-3,4
Vaig menjar aquell escrit
i el vaig trobar dolç com la mel
Lectura de la profecia d'Ezequiel
Açò diu el Senyor: «Tu, fill d'home, escolta el que et dic. No sigues rebel com este poble, que és rebel. Obri la boca i menja't açò que et done». Aleshores vaig vore una mà que m'allargava un llibre en forma de rotllo. El desplegà davant de mi i en les dos cares hi havia escrites lamentacions, elegies i planys.
I em va dir: «Fill d'home, menja açò que tens davant, menja este escrit i ves a parlar a la casa d'Israel». Vaig obrir la boca, i me'l va fer menjar tot dient-me: «Fill d'home, assacia't el ventre i ompli les teues entranyes d'este escrit que et done». Jo me'l vaig menjar i el vaig trobar dolç com la mel. Després em digué: «Fill d'home, ves a la casa d'Israel i dis-los les meues paraules».
Salm responsorial 118,14.24.72.103.111.131 (R.: 103a)
En el camí de la vostra llei tinc l'alegria,
més que en totes les riqueses.
R. Senyor, ¡quina dolçor les vostres promeses!
Els vostres manaments fan la meua delícia,
estos decrets són els meus consellers. R.
M'ha fet més bé la llei dels vostres llavis
que mil monedes d'or o de plata. R.
¡Quina dolçor les vostres promeses:
més que mel en la boca! R.
Els vostres dictats són la meua herència per sempre,
són l'alegria del meu cor. R.
Òbric els llavis i aspire fondo:
anhele els vostres manaments. R.
Accepteu el meu jou, apreneu de mi,
que jo soc benèvol i humil de cor.
Evangeli Mt 18,1-5.10.12-14
Sobretot guardeu-vos de despreciar qualsevol d'estos xiquets
᛭ Lectura de l'evangeli segons sant Mateu
En una ocasió, s'acostaren els deixebles a Jesús i li preguntaren: «¿Qui és el més gran en el Regne del cel?» Jesús va cridar un xiquet, el posà al mig i va dir: «Vos assegure que, si no canvieu i vos feu com els xiquets, no entrareu en el Regne del cel; o siga, que el qui es faça insignificant com este xiquet serà el més gran en el Regne del cel. I el qui accepta en el meu nom un xiquet com este, m'accepta a mi.
Sobretot guardeu-vos de despreciar qualsevol d'estos xiquets, perquè els seus àngels veuen contínuament cara a cara el meu Pare en el cel.
¿Què vos sembla? Si un home té cent ovelles i se li n'extravia una, ¿no deixa les noranta-nou per la muntanya i va a buscar l'extraviada? Vos dic amb tota veritat que, si la troba, tindrà més alegria per esta que per les noranta-nou que no s'havien extraviat. Igualment el vostre Pare del cel no vol que es perda ni un d'estos menuts».
* * * * *
![](https://cloud10.todocoleccion.online/arte-religioso/tc/2019/02/01/18/149504850_122612673.jpg) |
Sant Hipòlit |
Sant Poncià, papa, i Hipòlit, prevere, màrtirs (mem. ll.). Sant Hipòlit és patró de Cocentaina i li fa festa estos diesSants màrtirs Poncià, papa, i Hipòlit, prevere, que, deportats al mateix temps a Sardenya, tots dos van afrontar allí una condemna comuna i van ser cenyits, segons la tradició, amb una única corona. Els seus cossos, finalment, van ser traslladats a Roma, el primer al cementeri de Calixt, i el segon al cementeri de la via Tiburtina. (c. 236)
Festa patronal a Llocnou de Sant Jeroni
Beat valencià Joan Agramunt i Riera, prevere i màrtir (memòria a Almassora)
Beat valencià Modest Garcia i Martí (Modest d'Albocàsser), prevere caputxí, màrtir (memòria a Albocàsser).
Beat valencià Mateu Despons Tena, prevere operari diocesà, màrtir (memòria a Sant Mateu). († la Salzadella, 1936)
MARTIROLOGI ROMÀ
Elogis del 13 d'agost
2. A Forum Cornelii, actual Imola, a la regió italiana d'Emília-Romanya, sant Cassià, màrtir, que, per negar-se a adorar als ídols, va ser entregat als xiquets dels qui era mestre, perquè el torturaren fins a la mort amb punxons, i així resultara més dur el dolor del seu martiri, com més dèbils foren les mans que li'l causaven. (c. 300)
3. A Lió, de la Gàl·lia, hui França, sant Antíoc, bisbe, que, encara prevere, va afrontar un llarg viatge per a anar a visitar el seu bisbe sant Just, que habitava en aquells dies en un erm a Egipte. (c. 500)
4. A Peiteu [Poitiers], a Aquitània, també França actualment, santa Radegunda, reina dels francs, qui, vivint encara el seu espòs, el rei Clotari, va rebre el vel sagrat de religiosa, i va servir a Crist al monestir de la Santa Creu de Peiteu, que ella havia manat construir, sota la Regla de sant Cesari d'Arle. (587)
5. A la fortalesa d'Schemaris, a la ribera del Tzkhenis Dsqali, a les muntanyes georgianes del Caucas, mort de sant Màxim el Confessor, abat de Crisòpolis, prop de Constantinoble, insigne per la seua doctrina i el seu zel per la veritat catòlica, que per haver combatut amb valentia contra els monoteletes, va patir, sota l'emperador herètic Constant, l'amputació de la mà dreta i, després d'una dura presó i crueltats de tota mena, va ser bandejat juntament amb dos deixebles, tots dos anomenats Anastasi, a la regió de Lazica, on va entregar la seua ànima a Déu. (662)
6. A Fritzlar, al territori de Hesse, a Austràsia, hui Alemanya, sant Vigbert, prevere i abat, a qui sant Bonifaci va encomanar la cura del monestir del lloc. (c. 739)
7. Al cenobi d'Altenberg, a la regió de Wetzlar, també a Alemanya, beata Gertrudis, abadessa de l'Orde Premonstratenc, que, sent encara una xiqueta, va ser oferida a Déu per la seua mare santa Isabel, reina d'Hongria, en este lloc. (1297)
8. A Kilmallock, a Irlanda, beats Patrici O'Healy, bisbe de Meath, i Conan O'Rourke, prevere, tots dos de l'Orde dels Germans Menors, que per no haver ocultat la seua condició de sacerdots, posada de manifest públicament, van ser condemnats a mort i executats en el patíbul. (1579)
9. A Warwick, a Anglaterra, beat Guillem Freeman, prevere i màrtir, que, condemnat a mort durant el regnat d'Isabel I tan sols pel fet de ser sacerdot, davant del patíbul va entonar l'himne Et Deum i, amb ànim decidit, va afrontar el suplici del martiri. (1595)
10. A Roma, sant Joan Berchmans, religiós de l'Orde de la Companyia de Jesús, que, molt estimat per tots per la seua sincera pietat, caritat autèntica i alegria constant, va morir serenament després d'una breu malaltia. (1621) 11. A Viena, ciutat d'Àustria,
beat Marc d'Aviano (Carles Doménec) Cristofori, prevere de l'Orde dels Germans Menors Caputxins, el qual, sapient predicador de la paraula de Déu, es va interessar admirablement pels pobres i malalts, sol·licitant als poderosos de tot el món que anteposaren la fe i la pau a qualsevol altra empresa i interés.
(1699)
12. Al braç de mar que s'estén enfront de la costa de Rochefort, a França, beat Pere Gabilhaud, prevere i màrtir, que, per la seua condició de sacerdot, durant la Revolució Francesa va ser empresonat en una nau convertida en presó, on va morir consumit per la fam i la malaltia. (1794)
13. Al lloc de Saug [Saugues], prop de Lo Puèi de Velai [Le Puy-en-Velay] també a França, sant Benild (Pere) Romançon, de l'Institut de Germans de les Escoles Cristianes, que va dedicar la seua vida a la formació dels jóvens. (1862)
14. Beat Miquel Josep McGivney (1852- Connecticut 1890). Sacerdot diocesà estatunidenc d'origen irlandés, fundador de l'orde masculí dels Cavallers de Colom, amb la idea d'ajudar i fer costat a les famílies desprotegides.
15. A Barbastre, prop d'Osca, a la regió d'Aragó, a Espanya, beats Secundí Maria Ortega Garcia, prevere, i dèneu companys*, màrtirs, els quals, religiosos de la Congregació de Missioners Fills de l'Immaculat Cor de Maria, en el furor de la persecució contra l'Església, van patir la mort per l'odi a la fe. (1936)
Els seus noms: Beats Xavier Lluís Bandrés Jiménez, Josep Brengaret Pujol, Manuel Buil Lalueza, Antolí Calvo Calvo, Tomàs Capdevila Miró, Esteve Casadevall Puig, Eusebi Codina Millà, Joan Codinachs Tuneu, Antoni Maria Dalmau Rosich, Joan Echarri Vique, Pere Garcia Bernal, Alfons Miquel Garriga, Hilari Maria Llorente Martín, Ramon Novich Rabionet, Salvador Pigem Serra, Josep Maria Ormo Seró, Teodor Ruiz de Larrinaga García, Joan Sánchez Munárriz, Manuel Torras Sais, estudiants.
16. A la població d'Almassora, a la Plana Alta, beat Joan Agramunt Riera, prevere de l'Orde de Clergues Regulars de l'Escola Pia, màrtir durant la mateixa persecució. (1936)
17. Al municipi d'Albocàsser, a l'Alt Maestrat, beat Modest Garcia Martí, prevere de l'Orde dels Germans Menors Caputxins i màrtir, que, en la persecució contra la fe, va completar amb el martiri el seu pla de vida. (1936)
El pare Modest d´Albocàsser (Modest Garcia Martí) va nàixer el 17 de gener de 1880. Va fer la professió el 3 de gener de 1897 i fou ordenat capellà el 19 de desembre de 1903. Fou missioner a Colòmbia i després estigué al convent de l'Olleria, del qual va ser superior. Es va refugiar a casa de la seua germana i va ser detingut el 13 d´agost de 1936, juntament amb el seu germà capellà, mossèn Miquel Garcia. Els dos van ser afusellats al terme d´Albocàsser.
18. A Barcelona, beat Josep Bonet Nadal, prevere de la Societat de Sant Francesc de Sales i màrtir, que va consumar el seu combat per la fe durant la citada persecució. (1936)
Els seus noms són: Pasqual Araguàs i Guàrdia, Silvestre Arnau i Pasqüet, Josep Boher i Foix, Francesc Castells i Brenuy, Pere Martret i Moles, Josep-Joan Perot i Juanmartí.
20. Beat Marià Mullerat i Soldevila (1897- El Pla, prop d'Arbeca, província de Lleida, Espanya 1936). Laic i pare de família, metge, màrtir, assassinat pel fet de ser cristià.
21. A Berlín, al lloc anomenat Plötzensee, a Alemanya, beat Jaume Gapp, prevere de la Companyia de Maria i màrtir, que, amb fermesa d'ànim, va proclamar que els criminals projectes d'un règim militar enemic de la dignitat humana estaven en total desacord amb la doctrina cristiana, i a causa d'això, sotmés a persecució, es va dirigir a França i Espanya en qualitat d'exiliat, però, capturat amb enganys per uns emissaris, va morir finalment decapitat després de tortures cruels. (1943)
22. Santa Dolça Lopes Pontes, (1914- São Salvador da Baía, el Brasil 1992). Religiosa professa de la Congregació de les Germanes Missioneres de la Immaculada Concepció de la Mare de Déu. Canonitzada en 2019.
Cap comentari:
Publica un comentari a l'entrada